לֹא הָיּו גַּלִּ ים בַּחֹוף הַּשָקֵט
הּוא הָיָה שָקֵט
מּול בֵית הַּחֹולִּים רַּמְבָ"ם.
הִּרְשּו לָנּו לִּנְסֹעַּ
לְבַּד לַּחֹוף הַּשָקֵט,
בְשֹוסֹון הַּצָרְפָתִּי שֶׁקָרְ אּולֹו שָאסֹון,
וְהָיּו שָם גֶׁשֶׁר שֶׁל עֵץ
וְרַּפְסֹודָה שֶׁל עֵץ בְאֶׁמְצַּע הַּיָם
וְאַּדְוֹות מְלַּטְפֹות וְאֹופְטִּימִּיֹות.
חָשַּבְנּו מַּיִּם.
הִּרְגַּשְנּו מַּיִּם.
וְכַּאֲשֶׁר הַּמַּצִּיל הָעַּרְבִּי הַּשְרִּירִּי,
מֻשָא תְשּוקָתִּי הָרִּאשֹון,
קָפַּץ עַּל הׇחָסָקֶׁה –
קָפְצּו כָל שֹוכְבֵי הַּחֹוף
עַּל רַּגְלֵיהֶׁם וְצָהֲלּו "אִּשָה טֹובַּעַּת".
מַּעֲשֵי יָדַּי טֹובְעִּים
ּותְהֹום אֶׁל תְהֹום קֹורֵאת.
הַּחֹוף הַּשָקֵט עֲדַּיִּן שָקֵט
מּול בֵית הַּחֹולִּים רַּמְבָ"ם.
נָשִּים רֹוחֲצֹות בֹו בַּיֹום א', ג' אֹו הַּ'
גְבָרִּים רֹוחֲצִּים בֹו בַּיֹום ב', ד' אֹו וְ'
ּומָה תַּעֲשֶׁה הָאִּשָה הַּטְבּועָה
בְ יֹום א', ג' אֹו ה'
הַּאִּם תִּזְעַּק אֲפָפּונִּי מַּיִּם עַּד נֶׁפֶׁש?
וְהַּמַּצִּיל הַּשְרִּירִּי יִּקְפֹץ עַּל הָחָסָקֶׁהוְיִּשָא אֹותָה אֶׁל הַּחֹוף הַּמְקֻּוֶׁה
בְיֹום א', ג' אֹו ה'.
![החוף השקט (צילום: צבי אברהם, העמותה לתולדות חיפה)](https://haipo.co.il/wp-content/uploads/2024/09/2638-1000x667.jpg)